Vytvořené odpovědi
-
AutorPříspěvky
-
Tak tuhletu “mírovou holubici” jsme viděli minulý rok na Bakkanu, docela z ní šel strach,vznášela se hodně rychle, a dlouho po ní zůstaval silný zápach z nafty, musí mít velikou spotřebu.
to sroubek: tak jak to tady čtu, jen Tě tu zlobí, a oplácejí Ti tak Tvou dobrou, musím se Tě zastat, jsi hodnej obětavej kluk a vlastně jsem to všecho zavinil já, tak si sypu popel na hlavu:-S janek.su
to sroubek :Jj, díky šroubku, vzorová spolupráce, také chválím…:-D
to sroubek: Ano, počítám s tím, poslal bych to už teď, ale velikosti mám na stole v práci, tak to udělám v pondělí. Díky moc za ochotu, napíšu a zavolám. –80 Bakkan — Janek .su:-P
to MifakM/ no vidíš, to mě nenapadlo, docela jsem se tomu zasmál:-D ale jak je vidět z dalšího příspěvku, tak ten sajrajt převládá
to Step/ no a přímo načepovaná u stojanu, také je vidět, co zoufalců stojí u krajnic:-(
Tak, v sobotu jsem si zapnul baterii, aby se dobila, a dnes ráno jsem ji opět starováním zmařil, okolo auta jen bílý dým, všechny žhavící svíčky jsou v pořádku.
Už mám vyměněný palivový filtr, ten jsem nechat také venku i s obsahem , a ráno se”pokochám”.
Posílám fotky jak jsem slíbil, myslím, že každý pozná, o jaké druhy se jedná, závěr si jistě každý vytvoří sám…:-S
Jj, ano způsob jízdy ovlivní spotřebu, to je jasné, s první Oktávkou 1.9 jsem měl dlouhodobou spotřebu 5.6 litru, s touhe 2 l. je to 6.2 litru.
Do Norska jezdíme transpotérama, má ho i kámoš, a tak dost porovnáváme, dokonce mi vyšla jednou menší spotřeba o 2 deci, když jsem měl vykuchanej katalizátor.Ale kvalitní nafta je prostě nafta…
Zíra ty skleničky se vzorkama vyfotím, a dám je sem k nahlédnutí.
Přispěji svou špatnou zkušeností,
tankuji výhradně u OMW, v 99% u nás v Táboře, auto Oktávka 2.litr, stáří 4 roky, předminulý týden jsem zaznamenal horší startování, bral jsem do té doby “normální” naftu, při tankování jsem nabral cca 2 deci do sklenice od jogurtu, a tu jsem nechal stát venku, do rána se ve sklenici oddělil bílý šlem,- výška ve sklenici cca 8 cm, na dně šlem cca 1.5 cm. pokud tuto vezmu do tepla, vše se rozpustí, jen ta barva je zrádně žlutá a připomíná řídký med, nevím kolik % může obahovat řepkového oleje a parafínu, zajel jsem za vedoucím k čerpací stanici, a ukázal mu to, byl slušný, ale jen pravil, že pokud budu chtít, že mi ukáže faktury, kde deklarují u této nafty použití do -17 stupňů, což v té době ještě takové mrazy zdaleka nebyly, a že pokud si chci stěžovat, tak pouze u vedení společnosti OMW,- (je to o ničem…), která mu poh.hmoty zaváží. A to jsem ješte přidával aditiva.
Teď tankuji arktickou naftu, samozřejmě ji mám také ve skleničce, a ta si drží svou barvu i viskozitu, ale pokud nechám auto přes noc venku, je zle, i když startér točí, motor dlouhou dobu ani neslíbí.
Když je auto v garáži, je po problému. Zítra si nechám vyměnit palivový filtr, tuším, že bude zanesenej těma “kvalitníma” přísadama.
A ještě něco, při jízdě do Norska mám zkušenost, že na nádrž nafty tankované mimo naše území najedu min. o 100 km více, samozřejmě , je to dlouhá cesta, a průměr jde dolů, ale auto je plně naložené, co vy na to ???;-)
Musím se také trochu pochlubit, dnes máme večer sraz v Košicích u Tábora,-12 ks nadšenců, budeme mít videoprojekci ze dvou loňských výprav, pečené a uzené mořské ryby,pivo a kořku které se bojím, a hlavně “doladíme” vše potřebné k naší další výpravě na Bakkan,(to zase budeme chytří,a těch ryb co nachytáme) dnes to máme za 101, v pondělí naskočí už jen dvouciferné číslo a půjde to rychle.
Zdravím všechny v Novém roce a přeji všem hlavně hodně zdraví, a to proto, abychom mohli bez obav zase znovu vyrazit tam nahoru na sever do země zaslíbené.
Já jsem poprvé byl v Norsku v roce 2001,(když se podívám na fotky,-to jsem byl ještě hezkej štíhlej a mladej kluk) bylo to okolo 10. září, dobře si to budu pamatovat, protože v té době byl zrovna ten letecký útok na dvojčata, o tom je lepší raději moc nepsat, i když jsme už měli i mobily, v místě nebyl moc signál, norské televizi jsme moc nerozuměli,ale to co jsme viděli stačilo, a něco se k nám také doneslo a hlavně jsme vůbec nevěděli co bude, jestli jet domů…
Byli jsme asi 100 km nad Bergenem,v osadě Nautesund, dala se dohromady parta asi 20 lidí,-já jsem se znal pouze s jedním kámošem z Prahy, objednal se soukromě malý autobus od Čedoku, byl to Ikarus, no Ikarus…, taková přestavěná Avie , byla tam i klimatizace a záchod který se nedal používat, ale na rovině to jelo tak max.90km/hod. Takže docela brutus.
Chatičky dobré, já byl jen s Jardou , sprcha záchod, mrazák, televize, přímotopy, kamínka,kuchyň-klasika, k lodím tak 20 metrů,krásná klidná zátoka, jen ty loďky, byly to malé laminátky , motor 5 koníků,řízení pákou přímo na motoru, a nádržka cca 0.5 litru také jen v motoru, tak si jistě dovedete představit, jak se asi na otevřené vodě ve vlnách dolévá trychtýřem z petky benzín. Ale nic jiného jsme předtím nepoznali, takže jsme nebyli rozmazlení.
Způsob lovu převládal v pikrování, alespoň tak jsme to okoukávali občas od těch, kteří už tam někdy byli. Samozřejmně že o echolotech jsme ” možná “tak akorát slyšeli, že existují, takže to bylo vše o náhodě,digitální foťák jsme tenkrát také neměli, počasí krásné, byli jsme i jen tak ve slipech, samozřejmě jsme zažili i děšť a vítr, prostě norská klasika,ryby byly, makrely ale malé, keleři, hodně platýzů, jednoskvrnky, nějaký okouník,i polak, brosma, ale ti mníci…- na to už jen vzpomínám, okolo skal tak do 50. metrů na maso i jen na pilkr,asi tak do 15ti ks, ale ty roury ,takové jsem už nikdy v takových velikostech nechytil, snad to ještě někdy příjde. Měl jsem tenkrát nový pilkrovací prut s kladkou a multík s počítadlem od Zebca a samozřejmě šňůru, na vláčení jsem měl klasiku, plný laminát.
Samozřejmně, dnes je to vše dost odlišné, ubytování , lodě, echoloty, nástrahy, ale jak píšu , nebyli jsme zmlsaní,cítili a zažili jsme nepoznané dobrodružství, domů jsem si dovezl tak bednu a půl, i když ne vše vyfiletované, ale prostě mě to chytilo,zdejší příroda mě učarovala, od té doby tam jezdím pravidelně, pokud to situace dovolí, tak dvakrát do roka, jen podobné trmácení zmíněným minibusem už odmítám, a jezdíme dodávkama.
Děnně prohlížím tyto stránky, a koukám co je nového, a i když tady jsem registrován krátce, zvykul jsem si, a chybí mi nějaká ta nová zprávička o čerstvých zážitcích, tak tento návrh vítám.
Dnes to máme za 125 dní,po příjemném pobytu se vracíme znovu k Benovi, a přemýšlím, jestli mu raději nevzít místo lahve Becherovky krabici s máslem…
Vše na rybolov nakoupené, dokonce jsem už vytisknul i dobu přílivů a zalaminoval, a věřím, že jak se to přehoupne pod tu stovku, tak že už pomalu začnu snášet věci dolů do garáže, a začnu se opět pořádně těšit. Ale na to první Norsko nikdy nezapomenu. Honza
Hezky to popisuješ, i fotky jsou výstižné, tak to budete mít výhodu, pokud by Vám “jen tak čirou nááááhodou ” došel proviant, tak Vás hladem umřít jistě nenecháme.
Toho pohybu je tam málo, co si budeme psát, že, na tůru se moc nikomu pěšky nechce, ještě že jsou tam ta kola, dojel jsem jednou!!! k větrným elektrárnám, a občas sem sešel pěšky!!! dolů k přístavu. Jídlo patří mezi mé hobby, ale tyhle zveřejněné snímky o zdravém životním stylu moc nepřesvědčují. Upravenou rybu jsem ještě neviděl…8-)
Jednou jsme s sebou měli i kuchaře- profíka, a to bylo právě těch 8 kg/na osobu, to bylo nejhorší, co jsem kdy zažil, vezli jsme tam víc masa , než domů ryb…
Jezdíme s klukama z Košic u Tábora, Ti jsou hodně “rozežraní”, malej Vena váží 130 kg. a velkej 180, a mají s sebou též hodného Miloše, který v neděli peče husu nebo kachny, vaří houstkové knedníky, dva druhy zelí, vozí 8 šišek tlačenky,velkou spoustu zmrzlého masa, o vejcích ani nepíšu,na výpravu zabíjejí čuníka, je lepší být na vedlejší chatě. Pokud se rybolov nazývá též sportovním, tak tady bych to sportování raději vypustil.:-|
Kdo nevěří, uvidí ve druhé polovině května. Už se moc těšíme, jen to stravování, kdyby šlo nějak ošidit…
Koukám na ten sortiment jídel, i náročnost “zhotovení”, jste šikulové, vypadá to moc chutně, jen bych chtěl vědět, jestli jste za ten pobyt něco shodili na váze, – mě se to tam ještě nepovedlo, a tak bych to potřeboval, předsevzetí je vždy veliké,- že budeme jíst jen ryby a budeme hubnout, ale výsledek bývá tragický,- jateční přírůstek za pobyt 4 – 8 kg. Honza
-
AutorPříspěvky